Závěrečná zpráva hlavního rozhodčího MSR 4členných družstev v rapid šachu
Byl jsem hlavním rozhodčím turnaje Open Považské Podhradie, hraného dne 31.5..2009 současně jako MSR 4členných družstev v rapid šachu a rovněž jako přebor Trenčianskeho kraje.
Vedle mě vykonávali na turnaji funkci rozhodčího též kolegové Ing. Peter Bielik, Milan Makúch a Ing. Peter Mego. S jejich výkony jsem byl  spokojen a soudím, že odpovídaly nárokům kladeným na rozhodčí akcí tohoto významu.
Hrálo se v sále SOŠ strojnické v Považské Bystrici. Hrací sál i jeho zázemí pokládám za přiměřený počtu účastníků i standardu srovnatelných akcí, domnívám se, že i v případě, že by se příští rok počet družstev mírně navýšil, postačovaly by tyto hrací prostory.
Hrálo se švýcarským systémem na 9 kol, tempem 2x15 minut, losování bylo prováděno na základě olympijských bodů programem Swiss manager. Losování jsem prováděl osobně, přičemž veškeré mé úkony mohli diváci sledovat v přímém přenosu, neboť obsah mého displeje byl přenášen projektorem na projekční plátno. 
Tento způsob prezentace rozlosování a dalších dokumentů pokládám za velmi dobrý nápad (odpadá jednak zdržení související s čekáním, než se příslušné dokumenty vytisknou, další výhoda pak spočívá v tom, že se hráči nemusí tísnit u jednoho papíru A4 vyvěšeného na sloupu, nýbrž si mohou všichni naráz vše prohlédnou na plátně), který má navíc další pozitivní dopad na průběh turnaje, a sice, že nutí rozhodčího, aby se více věnoval řízení turnaje (standardně věnuji úvodní část kola tomu, že dělám něco na počítači, takto jsem byl „nucen“ procházet mezi šachovnicemi a sledovat hráče při hře).
Během losování jsme spolu s panem Ing. Bielikem objevili několik chyb programu Swiss Manager. Již jsem se domluvil s panem FA Mgr. Ladislavem Palovským (v ŠSČR má na starosti komunikaci s panem Herzogem, autorem programu), že naše zjištění budou předána autorovi programu s prosbou o urychlenou nápravu.
Jak jsem zjistil již při předběžných konzultacích s panem Ing. Megem před turnajem, není na Slovensku žádná legislativní úprava některých otázek, které jsou v ČR řešeny předpisy vydanými ŠSČR. Proto jsem na úvod turnaje vyhlásil, že se budou předmětné otázky řešit tak, jak by byly řešeny v ČR a seznámil jsem hráče s našimi předpisy (šlo zejména o pravidla pro sestavování soupisky, nastupování náhradníků a kontumace pro případ nesprávné sestavy). Vzhledem k obezřetnosti kapitánů jednotlivých týmů nebylo nutné aplikovat předpisy týkající se kontumací nesprávně sehraných partií.
Pro hlášení výsledků byly používány formuláře, které vyplňovali společně oba kapitáni (uváděly se sestavy týmů, výsledky na šachovnicích a podpisy obou kapitánů stvrzující správnost uvedených zápisů). Díky tomu se výrazně minimalizovaly chyby při hlášení výsledků. K jediné chybě došlo, když oba kapitáni podepsali a nahlásili výsledek, který v zápase ovšem nenastal, a všimli si toho až po rozlosování dalšího kola. Vzhledem k jejich rychlé reakci jsem rozhodl, že vyhlášené rozlosování bude zrušeno a kolo bude nalosováno znovu.
Na začátku turnaje byly zvolena námitková komise ve složení Ing. Peter Bielik (ředitel turnaje, předseda komise), Ing. Peter Mego (zástupce rozhodčích), FA Jaroslav Benák (zástupce zahraničních účastníků), FA Ivan Syrový a IM Peter Petráň (zástupci hráčů). Pro řízení před námitkovou komisí byla stanovena pravidla přibližně odpovídající Odvolacímu řádu ŠSČR (protest bylo třeba podat písemně do patnácti minut po skončení kola a složit námitkový poplatek 20 EUR, který se vracel v případě, že by bylo námitce byť jen částečně vyhověno).
Turnaj probíhal nadmíru poklidně, takže rozhodčí ani námitková komise neměli tolik práce. Jediná výjimka nastala v osmém kole na třetí šachovnici třetího stolu. V příslušné partii došlo ke sporu, zda hráč řádně reklamoval nepřípustný tah soupeře a zda mu tedy náleží zvýhodnění dle čl. 7 odst. 4 písm. b) Pravidel šachu FIDE. Když jsem jako rozhodčí přišel k partii byl praporek reklamujícího hráče spadlý. Hráč tvrdil, že hodiny řádně zastavil červeným tlačítkem (hrálo se na hodinách LISA) a že soupeř na jeho chování reagoval tak, že nepřípustný tah okamžitě nahradil jiným a přemáčkl mu hodiny zpátky. Soupeř vypovídal tak, že reklamující hráč hodiny nezastavil nýbrž přemáčkl (tj. uvedl do chodu soupeřovy hodiny), na což byl nucen (vzhledem k oboustranné časové tísni) okamžitě reagovat provedením jiného tahu a přemáčknutím hodin. Na můj dotaz směřovaný k davu přihlížejících diváků, zda celou situaci viděl též někdo další, kdo není zainteresován na výsledku předmětné partie, nikdo nereagoval (respektive se pouze někteří ozvali, že přišli až později). Pro zhodnocení skutkového stavu jsem tedy vyšel pouze z rozporných výpovědí hráčů a faktu, že praporek reklamujícího hráče byl spadlý, a konstatoval, že verzi reklamujícího hráče (že hodiny zastavil) se mu nepodařilo dostatečně prokázat a tudíž budu vycházet z toho, že nereklamoval řádně, a proto jsem rozhodl, že partie skončila překročením času a vyhlásil nerozhodný výsledek (soupeř neměl matící materiál).
Proti mému rozhodnutí podalo družstvo reklamujícího hráče námitku a požadovalo, aby byla znovu postavena konečná pozice a z ní se v partii pokračovalo. Námitková komise zasedla ve složení Ing. Bielik, IM Petráň a FA Syrový (já jsem byl z hlasování vyloučen, neboť šlo o námitku proti mému rozhodnutí, Ing. Mego nehlasoval, aby byl zajištěn lichý počet členů komise). Komise po úvodních výslechu stran provedla důkaz vyšetřovacím pokusem, kterým zjistila, že hodiny LISA fungují tak, že když jeden z hráčů hodiny zastaví červeným tlačítkem, může je soupeř uvést do chodu prostým zmáčknutím tlačítka, kterým standardně hodiny přepíná při provedení tahu. Potom člen komise FA Syrový znovu oslovil ostatní hráče turnaje, zda přece jen někdo celou situaci neviděl. Na tuto opakovanou výzvu se přihlásil hráč Jan Srna, který vypověděl, že viděl reklamujícího hráče mačkat červené tlačítko. Na základě takto doplněného dokazování konstatovala komise, že reklamující hráč reklamoval řádně a že se výsledek dosažený v partii (remis) mění na výhru reklamujícího hráče, neboť šlo o elementárně vyhranou koncovku (král a dáma proti králi).
S rozhodnutím námitkové komise souhlasím potud, že kdybych měl k dispozici ty informace, které měla komise (tj. kdyby se hráč Srna přihlásil již dříve), rozhodl bych, že byla reklamace řádná. Ohledně závěrů, které komise na základě svých skutkových zjištění učinila, mám několik akademických výhrad, které jsou dány odlišným přístupem české doktríny k podobným situacím. Tyto výhrady v nejbližší době prodiskutuji s panem FA Syrovým, neboť se domnívám, že jde o vhodnou příležitost jak zahájit akademickou diskusi mezi českými a slovenskými rozhodčími o nevyjasněných otázkách Pravidel šachu FIDE a další legislativy.
I přes shora popsaný spor se domnívám, že šlo o pohodový turnaj odehrávající se v přátelské atmosféře a že všichni hráči, nebo alespoň jejich velká většina, byli s kvalitou uspořádání turnaje spokojeni.
Za jediný vážnější nedostatek turnaje pokládám cca půlhodinové zpoždění začátku turnaje. Pokud jde o možná opatření, jež by měla podobným problémům do budoucna zabránit, mohu zejména s úsměvem ocitovat slova jednoho z hráčů pronesená ráno směrem k řediteli turnaje: „ak chceš začínať o deviatej, musíš napísať že sa hrá od pol deviatej.“
Taktéž bych doporučil pořadatelům zabývat se možnostmi ekonomické motivace týmů (slevy na startovném, dodatečné poplatky apod.) k tomu, aby hlásily sestavy dopředu a při prezenci je již neměnily. Vyskytly se tři hlavní skupiny účastníků – první sestavu dopředu nahlásili a u prezence uvedli, že v takové sestavě skutečně budou hrát (kontrola zadání takové sestavy do počítače je otázkou několika vteřin), druzí žádnou sestavu nenahlásili a na místě ji ručně vypsali do formuláře (v tomto případě trvá celý proces v závislosti na čitelnosti sestavy několik minut), třetí pak sestavu sice dříve nahlásili, při prezenci však změnili některé hráče a přeházeli pořadí těch ostatních (zadání takové sestavy je pak suverénně nejdelší, trvá přibližně pět minut). Pokud by se podařilo zajistit, že většina týmů se bude rekrutovat z první skupiny a že týmy budou přicházet s nějakým rozumným předstihem, domnívám se, že je možné začínat příště včas.
Závěrem bych rád dodal, že Open Považské Podhradie byl díky úsilí všech pořadatelů velmi kvalitním turnajem se zajímavým cenovým fondem a bylo mi velkou ctí na tomto turnaji působit. Necítím se být nijak kvalifikován k tomu, abych radil SŠZ, nicméně se domnívám, že pokud svěří příští rok pořadatelství MSR opět do Považského Podhradie, rozhodně to nebude chyba.
V Havlíčkově Brodě 3.6.2009
FA Jaroslav Benák